знайди книгу для душі...
— Зараз, зараз... все зроблю, заходьте, пане милостивий.
Чоловічок розчинив ухідні двері й, знявши шапку, низько вклонився Кармелюкові.
Кармелюк увійшов слідом за ним до сіней, а потім і до великої, зовсім порожньої хати; в ній не було й найменшої ознаки того, щоб тут жили коли-небудь люди. ІІі одного горшка, ні миски, ні ганчірки на лаві, не було навіть ікон. Велика піч була холодна як лід; не тільки вогню, ба навіть і попелу не видно було в ній.
Кармелюк оглянувся з подивом навкруги і промовив з легким свистом:
— Гай-гай, чоловіче божий, та як же ти живеш, що в тебе ні горшка, ні покришки... Та де ж дружина?
— В тій хаті, через сіни... Ми тут і не живем, а там,— поспішно пояснив чоловічок,— та ось зараз узнаю, як жінка, поділюся з нею радістю... Може, й пан не відмовиться зайти.
Чоловічок вийшов у сіни, щільно зачинив за собою двері й за хвилину вернувся назад.
— Заснула, паночку,— промовив він тихо,— допіру тільки втихомирилася... шкода будити...
— Та й нема чого,— спинив його Кармелюк.— А де ж дитинка?
— Баба понесла до попа наректи.
— Коли б вона часом ще до церкви не подалася,— сказав з досадою Кармелюк.— Ти, брате, поспішай, мені ж баритися не можна.
— В ту ж хвилю, ось тільки затоплю, збігаю по куму, та й до батюшки.
— Та попроси панотця, щоб завітав сюди, я грошей не пошкодую.
— Зараз, зараз!
Чоловік заметушився, приніс оберемок соломи, запалив у печі й побіг по куму.
Кармелюк сів на ослоні. Його починала розбирати якась незрозуміла тупа досада. І навіщо він погодився їхати на хрестини? Чи не простіше було б дати чоловікові червінця? З червінцем він знайшов би собі і п’ять пар кумів. А тепер почнеться морока! Баба, либонь, піде з дитиною до церкви, піп не захоче до відправи хрестити, а відправа довга, та ще хресний хід, потім захоче й панотець розговітися, відпочити. А потім наб’ється гостей: день святковий... а пани в Головчинцях можуть прошохати.
— Ех, падав же мені нечистий! — прошепотів у досаді Кармелюк і, спертись ліктем па стіл, схилив голову на руку.— А на серці так уже ж погано, паче там сто котів шкребеться, не до людей зовсім! Та й у голові щось шумить! — Тьху, ти! — зітхнув він голосно: — Зовсім погано... і нудно якось. Небагато, здається, й випив: склянку горілки й ківш пива, а он як розібрало!
Кармелюк провів рукою по чолі й оглянувся навкруги: голова дуже боліла, перед очима почали плавати зелені кола, все тіло якось обважніло.
— Добре було б поспати,— подумав він, потягаючись... і нараз перед його очима немов блиснули вогненні очі молодиці й її білі блискучі зуби...
XXXI
*
— Що ж-це, так і справді засну,—промовив Кармелюк уголос і тріпнув головою.— Ага, ось і кума,— в сінях почулася хода,— ну, охрещу та й скоріше в дорогу.
Двері справді відчинилися, і до * хати ввійшов господар у супроводі гарненької, гостроносенької молодички, тоненької й верткої.
— Ось, пане, й кума, не прогнівайтесь, кращої це знайшов,— сказав він, знову вклоняючись Кармелюкові.
— Та кращої не треба, де ти й знайшов таку кралю? —
люб’язно відповів Кармелюк, підводячись з місця і вклоняючись молодичці. .
— Ласкавий пап сміється з мене, бідної,— кокетливо потупила оченята молодичка.
— Нехай з мене так посміється доля, коли брешу!
— Знаємо, знаємо вашого брата! — лукаво посміхнулася молоденька кума.—А що з таким кумом не гріх буде й чарочку випити, то це правда.
— А тут якраз і горілка, й закуска є! — пожвавівши, весело обізвався господар.— Я зараз і принесу.
— Не годиться до хреста,— спинив був його Кармелюк.
Але господар тільки махнув рукою й заявив авторитетно:
— Для знайомства з кумою й закон велить,— і вибіг з хати. Він повернувся з пляшкою горілки й поставив її иа столі, кивнувши кумі: — Ану, кумцю-голубко, допоможіть закуску внести!
За хвилину на столі з’явилися й миски з пирогами, і ковбаси, і сало, і буженина, і солоні огірки, і пляшечка запіканки, і палянички. Все це вносили й розставляли на столі господар і вертка жіночка. ч
— Ого-го, куме! — здивувався Кармелюк.— Та в тебе призацасено на цілу роту солдатів.
— Кума, спасибі, принесла,— закивав головою господар.— Сказано, як бог кине на чоловіка оком, то щастя йому в усі вікна полізе.
— Що правда, то правда! — підхопила молодичка.— От на світанку забігав ти до мене, плакав, що піхто по хоч (і в куми йти, а тепер ось і Охрім, і Степан набиваються м другу та в третю пару. Щасливий твій синок буде, Іване!
JoesphGlymn 29.07.2024
Greetings there, friendly Californians! Just wished to drop a fast note to let you know that my drywall repair business is legitimately up and operational. рџЏЎ Based precisely here in bright California, I'm here to aid homeowners around the coast with all their drywall demands. Whether you're coping with cracks, holes, or water damage, my team and I have the skills and proficiency to get your walls appearing good as new. So if you're in required of some repairs, don't pause to give us a call! Let's work together to keep those California homes in pristine shape. рџЉ
Buy copper scrap 28.07.2024
Коментар буде відображений після підтвердження модератором
vtechgCor 25.07.2024
Коментар буде відображений після підтвердження модератором